Tokelau utgör huvuddelen av ögruppen Tokelauöarna och ligger cirka 480 kilometer norr om Samoa, cirka 500 km söder om Phoenixöarna och cirka 3 750 km nordöst om Nya Zeeland.
Öarna har en sammanlagd areal om cirka 12 km² och består av cirka 127 öar fördelade över tre atoller:
Tokelau gör även anspråk på den sista ön i ögruppen, den i sydlig riktning belägna Swainsön. Swainsön, som ligger cirka 170 km söder om den tokelaunska atollen Fakaofo, tillhör annars Amerikanska Samoa.
Befolkningen uppgår till cirka 1 450 invånare,[3] där cirka 450 bor på Nukunonu.
Ögruppen kan endast nås med mindre fartyg då atollerna saknar såväl flygplats som större hamn. Restiden från Samoa är nästan 2 dygn och boende bör arrangeras i förväg då det endast finns ett mindre hotell på öarna.
Klimat och miljö
Tokelauöarna
Tokelau har ett tropiskt klimat, dvs. varmt och fuktigt. Regnperioden varar från november till april. Den bästa restiden är mellan maj och oktober.
Politik
Parlamentet "Fono" saknar permanent säte, utan flyttar istället mellan öarna Atafu, Fakaofo och Nukunonu.
Administrativ indelning
Tokelau är uppdelad i tre distrikt där varje atoll utgör ett eget distrikt med egen förvaltning, ögruppen saknar formell huvudstad även om Nukunonuatollen ofta nämns som huvudort.
Historia
Tokelauöarna bosattes från början av polynesier som migrerade dit från andra ögrupper.
Den brittiske upptäcktsresandenJohn Byron blev den 21 juni1765 den förste europé att upptäcka Atafu,[4] han namngav då ön Duke of York Island. Brittiske Edward Edwards upptäckte Nukunonu den 12 juni1791 och namngav då ön Duke of Clarence Island. Amerikanske Edward John Smith upptäckte Fakaofo den 14 februari1835 och namngav då ön D'Wolf's Island.
Den 29 februari 1916 införlivas ögruppen förvaltningsmässigt i kolonin Gilbert och Elliceöarna, sedan övergår förvaltningen 1926 till "Governor-general" i Nya Zeeland. Den 11 februari 1926 får området nu sin egen guvernör kallad "Administrator".[4]
1946 ändras namnet tillbaka till Tokelau Islands och den 1 januari1949 införlivas området formellt i Nya Zeeland. Den 9 december 1976 ändras namnet slutligen till Tokelau igen.
Tokelauerna strävar efter autonomistatus likt Niue och Cooköarna och utarbetar nu bland annat en egen konstitution. Vid folkomröstningar för en autonomi den 16 februari 2006 och 24 oktober 2007 uppnåddes dock inte kvalificerad majoritet.[5][6]
Tokelaus gamla flagga
Den nya lokala flaggan antogs av det lokala parlamentet Fono i maj 2008[7] och togs officiellt i bruk 22 oktober 2009 då den för första gången hissades utanför Nya Zeelands parlament i Wellington.[8]
Demografi
Ögruppen har färre än 1 400 invånare, varav samtliga är polynesier. Språken som talas är tokelauanska och engelska. Isoleringen och bristen på resurser gör att dess ekonomiska utveckling är kraftigt begränsad och de flesta invånare arbetar med jordbruk på en överlevnadsnivå. De begränsade naturtillgångarna och överbefolkning gör att många emigrerar till Nya Zeeland, befolkningen minskar med ungefär 0,9 % per år. Brist på tonfisk har även gjort det svårare att fiska efter mat.
Energi
Tokelau har, som första territoriet i världen, sin energiförsörjning enbart från solen. Solceller och batterier till en kostnad av 7 miljoner dollar ska generera och lagra elkraft åt arkipelagens befolkning. Dieselgeneratorer stod förut för elkraften. Det enda på de tre öarna som inte drivs av solenergi är tre bilar som delas av ögruppens invånare.[9][10]