У Вікіпедії є статті про інші значення цього терміна:
Долинське.
Доли́нське (до 1945 — Йоганесру, Йоганесруе) — село в Україні, у Мелітопольському районі Запорізької області. Входить до складу Новенської селищної громади. Населення становить 784 осіб. До 2019 року орган місцевого самоврядування — Фруктівська сільська рада.
Географія
Село Долинське розташоване за 2 км від правого берега річки Тащенак, на відстані 2,5 км від сіл Кирпичне та Ромашки. Поруч проходить автомобільна дорога М14 (E58) і залізниця, станція Тащенак за 3,5 км.
У селі бере початок річка Балка Добра.
Населення
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[2]:
Історія
Стародавня історія
У кургані на околиці Долинського було розкопано 8 поховань епохи бронзи (III—II тисячоліття до н. е.) та 2 сарматських поховання (II ст. до н. е. — II ст. н. е.).[3]
Російська доба
Гуттерійська колонія
Село було засноване німецькими колоністами - гуттерами, лютеранами та менонітами в 1852 році[4] (за іншими даними, у 1830 році) і названо на честь менонітського землевласника і громадського діяча Йоганна Йоганович Корніса (1789—1848). Засновниками села були 17 сімей з гуттерської колонії Гуттерталь, з чим пов'язана інша назва Йоганнесруе — Новий Гуттерталь, або Ней-Гуттерталь. Ной-Гуттерталь засновано 1856 року.
В Україні гуттерити мали відносний добробут. Коли вони жили серед німецькомовних менонітів у Молочній, вони прийняли дуже ефективну форму менонітського землеробства, яку запровадив Йоганн Корні.[5]
Випробування щодо створення спільного проживання в Йоганнісруе після 1864 році не увінчалися успіхом. У 1864 році законопроєкт про початкові школи зробив російську мовою навчання в школах. Також у 1871 році законом було введено обов'язкову військову службу. Це спонукало менонітів та гуттеріїв складати плани еміграції.[6]Так тривало до 1877 року, після того, як гуттерити переїхали до Південної Дакоти, перш ніж кілька родин з Йоганнісруга, очолювані проповідником Якобом Віпфом, створили третю групу з спільним життям - Легрерльойт.[7]
Меннонітська колонія
Незабаром після заснування села, жителі Йоганнесруе відмовилися від зрівняльного гуттерського способу життя. У 1876—1877 роках гуттери виїхали до Південної Дакоти і село купили меннонітські колоністи — вихідці з пришибських колоній.
Станом на 1886 рік у колонії німців Йоганесру, центрі Йоганесруської волості Мелітопольського повіту Таврійської губернії, мешкало 349 осіб, налічувалося 46 дворів, існувала школа[8].
До Жовтневого перевороту в селі працювала цегельня, діяла школа.
-
Вітряки колонії Йоганесруе, 1918 рік
-
Вітряки колонії Йоганесруе, 1918 рік
Радянська доба
У 1926 році Йоганнесруе було центром сільради.
Під час Голодомору 1932-33 років 12 жителів села померли від голоду[4].
25 вересня 1941 року, коли окупація Мелітопольського району німецькими військами стала неминуча, районні органи НКВД почали операцію з депортації етнічних німців і менонітів, що проживають у селах району, а вже на початку жовтня село було зайняте німецькими військами[9].
24 жовтня 1943 року Іоганнесруе було звільнено від німецької окупації[10].
У 1945 році село було перейменоване в Долинське.
У 1965 році в Долинському відкрилася школа, розрахована на 150 учнів[11].
Економіка
Об'єкти соціальної сфери
Постаті
Див. також
Примітки
Посилання