Окрім хисту до малювання, Хасевич мав ще й добрий голос.
Коли Хасевичу було 14 років в його житті сталася трагічна подія: повертаючись із Рівного, на деражнянському залізничному переїзді вони з матір'ю потрапили під потяг — мати загинула, а Ніл, втративши ліву ногу, на все життя зостався калікою. Вміючи різьбити по дереву, Ніл сам виготовив собі протез і наполегливо йшов до мети — одержати освіту.
Навчання і творчість
Після лікування він навчався в майстерні Василя Леня в Рівному. 1925 року склав екстерном іспит і здобув атестат Рівненської гімназії. А з 1925 до 1926 року працював помічником іконописця. Гроші, отримані від французької залізничної компанії як компенсацію за нещасний випадок, використав на навчання у Варшавській академії красних мистецтв. Юнак закінчив графічний факультет, живопису навчався у професорів Мілоша та Мечислава Катарбінських, а графіки — у професора Владислава Скочиляса.
З друзями під час варшавських студій. 1930-ті роки
У Варшаві того часу працював невеликий гурток українських митців і студентів академії, які заснували товариство «Спокій», куди входили Н. Хасевич, П. Андрусій, В. Васьківський, С. Дричик, В. Зварич, П. Холодний, В. Гаврилюк та П. Мегик. Зі спогадів останнього про свого земляка:
«… невеличкого зросту, бідно вдягнений хлопчина, з палицею в руці, бо замість лівої ноги — дерев'яна, закінчена грубим патиком, примітивна, власної роботи протеза… Пильно вчиться і неймовірно матеріально бідує. З дому від батька не одержує нічого, бо там не менша біда…».
У 1930-х роках належав до студентської спілки «Запоріжжя». Захистивши дипломну роботу на тему «Святий Володимир», 1935 року Ніл здобув диплом про вищу художню освіту з правом вчителювання в середніх школах. З початком Другої світової війни він повертається до свого села. Але ще 1931 року його полотно «Прання» було відзначене премією «Ватикан», а наступного року — портрет гетьмана Івана Мазепи — дипломом Варшавської академії.
Роздумуючи про специфіку мистецтва, Ніл Хасевич 24 лютого 1933 року запише:
«Малюнок є правдою абсолютною, а мову правди треба вчити скрізь і завжди… Це єдина мова, якою можна висловити все».
Для того, щоб вивчити цю мову, Ніл Хасевич від руки, гусячим пером, переписав Пересопницьке євангеліє[джерело?]. В процесі роботи досконало вивчив кириличний шрифт.
Поступово він переходить від олійного живопису до графіки і починає займатися гравюрами, а саме — дереворитами (дереворізами). На початку 1930-х років Ніл Хасевич виставляється в художніх салонах Львова, Праги, Берліна, Чикаго, Лос-Анджелеса. У 1937 р. здобуває третій грошовий приз на міжнародній виставці гравюр по дереву у Варшаві. За два роки там же виходить з друку художній альбом «Книжкові знаки Ніла Хасевича». Цього ж року в американському місті Філадельфія побачив світ художній альбом «Екслібрис Ніла Хасевича». Водночас художник співпрацює з українськими часописами «Шлях» та «Волинське слово». Митець невтомно шліфував професійну майстерність. Його портрети князя Володимира Великого, екслібрис президента УНР в екзилі Андрія Левицького, серія творів в альманасі «Дереворити» високо оцінені фахівцями. Його порівнюють із Іваном Трушем, Юрієм Нарбутом, Василем Кричевським.
Волинь. Полотно, олія. 1920-ті роки
Прання. Полотно, олія. 1920-ті роки
Ініціал «Е». Дереворит. 1930-ті роки
Портрет. Дереворит. 1930-ті роки
Діяльність в ОУН
Дереворит. Серія: «Волинь у боротьбі». 1948 рік
Хасевич був успішним митцем і міг спокійно жити з цього. Ніл Хасевич був активним громадським та політичним діячем, членом Волинського Українського об'єднання (з 1935 року). Був делегатом крайового з'їзду ВУО 1935 року в Луцьку. Був особисто знайомий зі Степаном Бандерою та іншими керівниками українського національного руху. Входив до центрального і крайового проводів ОУН, згодом став членом Української Головної Визвольної Ради (УГВР). Але насувалася світова війна, і доля поставила його перед вибором. Одночасно із творчістю він займається громадською і політичною діяльністю: входить до Волинського українського об'єднання, а згодом вступає до ОУН. З квітня 1943 року, коли масово формувалися загони УПА, художник долучився до підпільної роботи. Його було обрано до центрального і крайового проводів ОУН.
З того часу починається кочове життя. Робота в криївках, постійна зміна місця перебування, постійна небезпека. Його знали за псевдонімами Бей-Зот, Левко, Рибалка, 333, Старий, Джміль. Ніл Хасевич був талановитим пропагандистом, керував друкарнею повстанців, працював художником і редактором, готуючи ілюстрації до сатиричних журналів УПА «Український перець» та «Хрін», оформляв летючки, листівки, підпільні видання, випустив альбом карикатур. Митець розробляв також проєкти прапорів, печаток, бланків для повстанців. Протягом 1943–1944 рр. очолював політико-пропагандистську ланку групи УПА «Північ», якою командував Клим Савур (Дмитро Клячківський). Після смерті свого друга і провідника Хасевич ще впродовж семи років лишався на бойовому посту. Доробок воєнної й повоєнної доби — 150 дереворитів, які видано за океаном в альбомах «Волинь у боротьбі» та «Графіка в бункерах УПА» (1950–1952 рр.).
У 1941 р. він стає членом Львівської спілки праці українських образотворчих мистецтв та співпрацює з рівненським часописом «Волинь» разом з Уласом Самчуком. В окупованому нацистами Львові у 1942–1943 рр. проходила виставка українських художників, на якій Ніл Хасевич експонував роботу патріотичної тематики «Спіть, хлопці, спіть».
Ніл Хасевич також розробляв дизайн бофонів (знаків «позики на бойові потреби»).[3]
1000 карбованців
500 карбованців
300 карбованців
200 карбованців
200 карбованців
У червні 1948-го Українська головна визвольна рада (УГВР) запровадила відзнаки підпільникам, які заслужили їх особистою звитягою. Саме «Зот» створив ескізи Хреста Заслуги і Хреста Бойової Заслуги та медалі «За боротьбу в особливо важких умовах». Згодом самого автора було відзначено Срібним хрестом заслуги та медаллю й обрано до УГВР від української інтелігенції. Лише одиниці знали про те, ким він є насправді, чим займається і де перебуває. Від схрону до схрону його перевозили на велосипеді.
Хрести Заслуги, проєкт № 1
Хрести Заслуги, проєкт № 2
Учні
Відомі псевда його учнів: «Артем», «Мирон», «Свирид», «Гнат», «Скиба», «Довбуш». Їхні справжні імена невідомі, крім І.Малімона-«Артема» та І.Яцука-«Довбуша».
Обставини загибелі
На місці загибелі
Та в 1951 році зі столиці СРСР надійшов наказ — «пресечь антисоветскую деятельность» Хасевича, бо гравюри з підпілля потрапили до делегатів Генеральної Асамблеї ООН та іноземних дипломатів, а потім були надруковані у згаданому вище збірнику «Графіка в бункерах УПА». Для розшуку митця було створено міжобласну оперативну групу, яку очолив капітан держбезпеки Борис Стекляр. До неї ввійшли також капітани Маркелов та Кудрицький. На слід «Зота» чекісти виходили кілька разів. Одного разу у Львові через громадянина М., який переховував у себе особистий архів Ніла Хасевича (заховав їх у скляну банку і закопав у садку), «органи» спробували виманити підпільника й захопити його, та безуспішно. Згодом в одному із захоплених бункерів знайшли зашифровані документи. Коли їх розшифрували, то прочитали: «Заготували для Вас 5 кілограмів паперу, вишневе дерево» (з якого робилися друкарські кліше для виготовлення листівок та гравюр). Шифровка вказувала і адресу: бункер на хуторі біля с. Сухівці, що за 12 км від містечка Клевань Рівненської області. Хутір оточили.
Криївку було обладнано на селянському дворі. Прихований вхід до підземелля містився у клуні під дровами. Сам бункер, порівняно просторий, мав три приміщення. Тут і відбувся останній бій Хасевича і двох повстанців, які його охороняли, з гебістами. З книги Теодора Гладкова «Со щитом и мечом», яка 1988 року вийшла у львівському видавництві «Каменяр», ми знаємо подробиці смерті художника й воїна.
«Виходьте! Інакше закидаємо гранатами!» — крикнув Стекляр[4]. Відповіддю було мовчання. Отже, переговори не відбулися. Чекіст витягнув із сумки гранату РГД і шепнув командиру відділення… Сержант точно, на півметра, не вище, підняв важку затичку… Цього вистачило, щоб метнути в лаз гранату. Глухо прогримів під ногами вибух… Почекавши трохи, капітан дав сигнал солдатам підняти затичку і знову вигукнув: «Хто живий — виходьте! Інакше пустимо гранати в хід!» Ніхто не вийшов… Живих у бункері не виявилося. При світлі акумуляторного ліхтаря Стекляр побачив три трупи. В одного відсутня нога — це був «Зот». У руці… стискав автомат.
За іншими даними, Ніл Хасевич застрелився з особистої зброї разом із двома своїми охоронцями — В'ячеславом Антонюком — «Матвієм» та Антоном Мельничуком — «Гнатом», спаливши перед тим усі важливі документи.
«Це було 1952 року в Клевані, колишньому райцентрі на Рівненщині, до якого входили Білівські хутори, де в криївці був убитий Ніл. Їх, повстанців, привезли напівголими, звалили на сніг. Посадили в рядок. Його посадили під дубом. Чекісти привозили завжди вбитих для показу людям. Це робилося і на глум, і на пострах населення, щоб деморалізувати його… Коли вже енкаведистам набридало видовище, вони вивозили трупи в окописька. Десь там і тіло Ніла Хасевича знайшло свій останній притулок».
За три дні тіла убитих повстанців вивезли в невідомому напрямі.
Юлій Головацький, український літератор, учасник національно-визвольного руху за незалежність України та політв'язень, написав твір «Бочка» в 1956 році, який було почастинно опубліковано в 1996–1998 рр., в якому також описано смерть Ніла Хасевича:
«Щойно на другий день добралися до мертвих повстанців; їх прив'язували мертвих до шнура-ужища і по одному діставали з криївки на поверхню. Тіла убитих були не пошматовані; конструкцією криївки був передбачений сховок на випадок, коли криївку закидатимуть гранатами. В кожного з хлопців на голові були сліди від куль — вони пострілялися самі. Так загинули „Зот“, а з ним — ще два його друзі по боротьбі».
Родина
Друга світова викосила фактично всіх його близьких родичів: загинули батько і молодший брат Анатолій, старший Федір помер у радянському концтаборі Білобородово під Томськом. У 1947 році загинула кохана жінка, яка була зв'язковою з підпіллям міста Луцька. Залишилися її портрети, намальовані у квітні 1945 року.
Виставки
Протягом 1931–1944 років учасник 35 художніх виставок, зокрема:
У 1931 році Ніл Хасевич був відзначений Почесною нагородою «Ватикан» за картину «Прання», а в 1932 — Почесним дипломом Варшавської Академії мистецтв за портрет «Мазепа».
Згідно з Наказом Головного військового штабу УПА ч. 4/45 від 11.10.1945 р. співробітник референтури пропаганди Крайового проводу ОУН Північно-західних українських земель Ніл Хасевич — «Бей» нагороджений Бронзовим хрестом заслуги УПА.
Згідно з Постановою УГВР від 6.06.1948 р. і Наказом Головного військового штабу УПА ч. 1/48 від 12.06.1948 р. співробітник референтури пропаганди Крайового проводу ОУН Північно-західних українських земель Ніл Хасевич — «Бей» нагороджений Срібним хрестом заслуги УПА.
Згідно з Повідомленням УГВР від 15.03.1952 р. керівник графічної ланки крайового проводу ОУН Північно-західних українських земель Ніл Хасевич — «Бей» нагороджений Золотим хрестом заслуги УПА.
Пам'ять
Пам'ятник Нілу Хасевичу в Рівному
Ніл Хасевич присвятив своє життя Україні, залишившись в історії як альтруїст. УГВР пропонувала йому переправитися на Захід, але він відмовився. Розташування його могили невідоме.
СБУ у Волинській області, на початку 1990-х років передала добірку оригіналів дереворитів Ніла Хасевича, які збереглися в архівах, до обласного краєзнавчого музею в Луцьку.
Про долю Ніла Хасевича знято фільм «Здобути або не бути» (автор сценарію, режисер Михайло Ткачук).
На офіційному сайті Костопільської РДА пропонується два туристичні маршрути, що пов'язані з життям і творчістю Ніла Хасевича — «Ніл Хасевич — художник-борець» (знайомить з батьківщиною художника-графіка) та «Шляхами Української Повстанської армії» (знайомить з повстанським рухом на Костопільщині, в тому числі й у рідному селі Ніла Хасевича).[8]
Постановою № 184-VIII Верховної Ради України від 11 лютого 2015 року 110 років з дня народження відзначалося на державному рівні.[9]
На Рівненщині засновано премію імені Ніла Хасевича. Першим лауреатом її у 2016 році став живописець та графік Євген Чорний.[10]
9 лютого 2018 року від імені Координаційної ради з вшанування пам'яті нагороджених Лицарів ОУН і УПА у м. Київ Золотий хрест заслуги УПА (№ 019), Срібний хрест заслуги УПА (№ 038) та Бронзовий хрест заслуги УПА (№ 047) передані Світлані Кожебаткіній, племінниці Ніла Хасевича — «Бея».
Цитата
«Я не можу битися зброєю, але б'юся різцем і долотом. Я, каліка, б'юся в той час, коли багато сильних і здорових людей в світі навіть не вірять, що така боротьба взагалі можлива… Я хочу, щоб світ знав, що визвольна боротьба триває, що українці б'ються», — написав художник Ніл Хасевич за рік до своєї загибелі.
Стекляр Борис Єфимович (полковник КДБ, у 1976 році вийшов у відставку з посади начальника відділу Управління КДБ УРСР по Ровенській області, після чого очолював «Інтурист» у Рівному та області, голова рівненського відділення громадського об'єднання «Об'єднання ветеранів розвідки України»), причетний до загибелі багатьох повстанців, навіть у 2016 році є впливовою фігурою в СБУ. В інтерв'ю одному з російських ЗМІ заявив, зокрема: «Я робив праве діло… Ті, хто залишився у живих з бандерівців, — наша біда». Також подав позов до суду щодо заборони розсекречення його особової справи як енкаведиста-кадебіста та документів, які свідчать про його участь у ліквідації вояків УПА.[11]
Бычковская Л. Мы бросили внутрь бункера несколько гранат. Через некоторое время начали доставать оттуда тела и вещи… // Факты. — 2016. — № 164 (4623) (28 сент.). — С. 12. (Суд да дело)
Теодор Гладков. Со щитом и мечом. — Львів : Каменяр, 1988.
German video game developer Black Forest Games GmbHTypeSubsidiaryIndustryVideo gamesPredecessorSpellbound EntertainmentFoundedJuly 13, 2012; 11 years ago (2012-07-13)FounderAndreas SpeerHeadquartersOffenburg, GermanyKey peopleAndreas Speer (CEO)ProductsGiana Sisters seriesNumber of employees110[1] (2023)ParentTHQ Nordic (2017–present)Websiteblack-forest-games.com Black Forest Games GmbH is a German video game developer based in Offenburg. The company was founded …
No debe confundirse con Alberto I de Lovaina. San Alberto de Lovaina El archiduque Alberto con Alberto de LovainaPedro Pablo Rubens, hacia 1630 Arzobispo de Lieja Otros títulos Príncipe-obispo de LiejaCulto públicoFestividad 21 de noviembreVenerado en Iglesia católicaSantuario Catedral de Lieja, Bélgica BélgicaInformación personalNacimiento 1166Lovaina, Sacro Imperio Romano GermánicoFallecimiento 24 de noviembre de 1192 Rheims, Sacro Imperio Romano GermánicoPadres Godof…
Lokasi County Roscommon Jangan dikelirukan dengan Roscommon County, Michigan, Amerika Serikat County Roscommon (bahasa Irlandia: Contae Ros Comáin) ialah sebuah county yang terletak di Provinsi Connacht, Republik Irlandia. County Roscommon meliputi daerah seluas 2.547 km² dan berpenduduk 58.700 jiwa (2006). Pusat administratif kota ini ada di Roscommon. Kota dan desa Arigna, Athleague, Athlone Ballaghaderreen, Ballintober, Ballinlough, Bellanagare, Bellanamullia, Boyle, Ballyfarnan, Bally…
Revivo Datos personalesNombre completo Haim RevivoNacimiento Ashdod, Israel22 de febrero de 1972Nacionalidad(es) Carrera deportivaDeporte FútbolClub profesionalDebut deportivo 1990(Bnei Yehuda Tel Aviv)Posición MediocampistaRetirada deportiva 2004(FC Ashdod)Selección nacionalSelección ISR IsraelPart. (goles) 67 (15)[editar datos en Wikidata] Haim Revivo (hebreo: חיים רביבו); nacido el 22 de febrero de 1972 en Ashdod, es un exfutbolista israelí, conside…
Cat at Lord's Cricket Ground in London Peter (1950 – 5 November 1964), also known as the Marylebone mog,[1] was a cat who lived at Lord's Cricket Ground in London from 1952 to 1964. He is the only animal to be given an obituary in the standard cricket reference book, Wisden Cricketers' Almanack.[2][3][4][5] The obituary appeared in the 1965 edition of Wisden, under the name CAT, PETER. It described him as a well-known cricket-watcher who could often …
Esta página cita fontes, mas que não cobrem todo o conteúdo. Ajude a inserir referências. Conteúdo não verificável pode ser removido.—Encontre fontes: ABW • CAPES • Google (N • L • A) (Agosto de 2021) Henrique III de Nassau-Breda Henrique III de Nassau-Breda Nascimento 12 de janeiro de 1483Siegen Morte 14 de setembro de 1538 (55 anos)Breda Progenitores Johann V.Isabel de Hesse-Marburg Cônjuge Cláudia de Châlon, Mencía d…
سبين بولدك الإحداثيات 31°00′29″N 66°23′53″E / 31.008055555556°N 66.398055555556°E / 31.008055555556; 66.398055555556 تقسيم إداري البلد أفغانستان[1] التقسيم الأعلى مقاطعة سبين بولدك عاصمة لـ مقاطعة سبين بولدك خصائص جغرافية ارتفاع 1222 متر رمز جيونيمز 1123906 تعديل مصدري -
Este artículo o sección necesita ser wikificado, por favor, edítalo para que cumpla con las convenciones de estilo.Este aviso fue puesto el 5 de febrero de 2018. Taller de arquitectura Ricardo Bofill La Fábrica Vista de los silos reformadosLocalizaciónPaís EspañaUbicación San Justo DesvernInformación generalUsos OficinasInicio 1973Finalización 1975Construcción 1963Propietario Ricardo BofillDiseño y construcciónArquitecto Ricardo BofillFundador Ricardo Bofill Levíhttp://www.ricardob…
يفتقر محتوى هذه المقالة إلى الاستشهاد بمصادر. فضلاً، ساهم في تطوير هذه المقالة من خلال إضافة مصادر موثوق بها. أي معلومات غير موثقة يمكن التشكيك بها وإزالتها. (مارس 2019) هذه المقالة يتيمة إذ تصل إليها مقالات أخرى قليلة جدًا. فضلًا، ساعد بإضافة وصلة إليها في مقالات متعلقة بها. (دي…
Unmanned aerial vehicle that is usually armed Not to be confused with Loitering munition. A British MQ-9A Reaper operating over Afghanistan in 2009 An unmanned combat aerial vehicle (UCAV), also known as a combat drone, colloquially shortened as drone or battlefield UAV, is an unmanned aerial vehicle (UAV) that is used for intelligence, surveillance, target acquisition, and reconnaissance and carries aircraft ordnance such as missiles, ATGMs, and/or bombs in hardpoints for drone strikes.[1…
UdineUdin[1] UdineUdin[1] (Italien) Staat Italien Region Friaul-Julisch Venetien Koordinaten 46° 4′ N, 13° 14′ O46.06666666666713.233333333333113Koordinaten: 46° 4′ 0″ N, 13° 14′ 0″ O Höhe 113 m s.l.m. Fläche 56 km² Einwohner 97.736 (31. Dez. 2022)[2] Fraktionen Baldasseria, Beivârs, Casali Sartori, Chiavris, Cormôr, Cussignacco, Gervasutta, Godia, Laipacco, Molin Nuovo, Paderno, Paparot…
بوابة ألمانيا بوابة أوروبا بوابة إستونيا بوابة اشتراكية بوابة الاتحاد السوفيتي بوابة التشيك بوابة الحرب الباردة بوابة السياسة بوابة القرن 19 بوابة المجر لمزيد من المعلومات، طالع الكتلة الشرقية. الكتلة الشرقية: جمهورية روسيا السوفيتية الاتحادية الاشتراكية بالأحمر الغامق. …
Paralytic shellfish toxin Saxitoxin Names IUPAC name [(3aS,4R,10aS)-10,10-dihydroxy-2,6-diiminooctahydro-1H,8H-pyrrolo[1,2-c]purin-4-yl]methyl carbamate Identifiers CAS Number 35523-89-8 Y 3D model (JSmol) Interactive image ChEBI CHEBI:34970 N ChEMBL ChEMBL501134 N ChemSpider 34106 N ECHA InfoCard 100.160.395 IUPHAR/BPS 2625 KEGG C13757 Y PubChem CID 37165 UNII Q0638E899B Y CompTox Dashboard (EPA) DTXSID3074313 InChI InChI=1S/C10H17N7O4/c11-6-15-5-4(3-21-8(13)18)14-…
Olivia Newton-John video discographyNewton-John in Sydney at the premiere of A Few Best Men, January 2012.Music videos62Concert tour videos3Video collections4Video compilations2TV special videos1Promotional videos3 The videography of British-Australian singer-songwriter Olivia Newton-John consists of sixty-two music videos, three concert tour videos, four music video collections, two music video compilations, one TV special video and three promotional videos for television programs. Newton-John …
Welcome! Hello, Pedrortm, and welcome to Wikipedia! Thank you for your contributions. I hope you like the place and decide to stay. Unfortunately, one or more of the pages you created, like Instituto de Pensamiento Estratégico Ágora (IPEA), may not conform to some of Wikipedia's guidelines for page creation, and may soon be deleted (if it hasn't already). There's a page about creating articles you may want to read called Your first article. If you are stuck, and looking for help, please come t…
This article needs additional citations for verification. Please help improve this article by adding citations to reliable sources. Unsourced material may be challenged and removed.Find sources: Fast Draw Showdown – news · newspapers · books · scholar · JSTOR (February 2007) (Learn how and when to remove this template message) 1994 video gameArcade flyerDeveloper(s)American Laser GamesDigital Leisure (Wii & PS3)Publisher(s)American Laser GamesDigital …
Back TrailPoster untuk film tersebutSutradara Christy Cabanne Produser Barney Sarecky Ditulis oleh J. Benton Cheney PemeranJohnny Mack BrownRaymond HattonMildred ColesPenata musikEdward J. KaySinematograferHarry NeumannPenyuntingJohn C. FullerPerusahaanproduksiMonogram ProductionsTanggal rilis 18 Juli 1948 (1948-07-18) (AS)[1] Durasi54 menitNegara Amerika Serikat Bahasa Inggris Back Trail adalah sebuah film koboi Amerika Serikat tahun 1948 garapan Christy Cabanne. Film ter…