У Вікіпедії є статті про інших людей із прізвищем
Шуллер.
Конрад Шуллер (нім. Konrad Schuller; нар. 7 травня 1961, Брашов, Румунія) — німецький журналіст та письменник.
Біографія
Шуллер народився в 7 травня 1961 року в Румунії. Коли йому виповнилось 15 років, переїхав з родиною до ФРН. Вивчав історію та економіку в Німецькій школі журналістики (Deutsche Journalistenschule) в Мюнхені, де здобув освіту журналіста.
У 1990–1992 роки працював в німецькій службі Бі-бі-сі, після чого пішов працювати до Frankfurter Allgemeine Zeitung (FAZ). У 1995–2001 роках працював кореспондентом газети в Берліні. У 2001 році був членом редакторської колегії — засновників FAZ Sonntagszeitung (недільний випуск газети), де він до 2004 року відповідав за політичні новини з-за кордону. Починаючи з 2004, Шуллєр працює журналістом FAZ у Польщі та Україні.
2009 року побачила світ книжка Конрада Шуллера «Der letzte Tag von Borów» («Останній день Борова») — оповідання про бійню 1944 року в Боруві, польському селі, що знаходиться неподалік міста Аннополя в Красницькому повіті[1].
Конрад Шуллер та Україна
У жовтні 2010 року Валерій Хорошковський, тогочасний Голова Служби безпеки України, заявив в інтерв'ю Конрадові Шуллеру, що за ним встановлене спостереження співробітниками служби.[2] За словами Валерія Хорошковського, спостереження було встановлене 2009 року, коли Президентом був Віктор Ющенко, оскільки Конрад Шуллєр мав проблеми з акредитацією, й СБУ мала перевірити, «чи роз'їжджає він як журналіст, чи в якійсь іншій якості».
Натомість, Служба безпеки України ще раз заявила, що не здійснювала стеження за журналістом, лише проводила перевірку[3]:
|
В інтерв'ю пану Шуллеру голова СБУ Валерій Хорошковський розповів про факт отримання сигналу у 2009 році (тобто ще за минулої влади) щодо можливої протиправної діяльності іноземної особи на території України, яка не була акредитована в якості журналіста
|
|
У прес-службі уточнили, що СБУ відповідно до законодавства були здійснені відповідні перевірочні заходи.
За словами Конрада Шуллера, про зацікавленість ним з боку СБУ стало відомо, після того, як двох його інформаторів стала перевіряти Служба безпеки.
Про події в Україні
На думку Конрада Шуллера, на відміну від Юлії Тимошенко, радикально налаштованої і харизматичної «богині революції», що прагнула звести рахунки зі старими ворогами, Віктор Ющенко «не був якобінцем», прагнув порозуміння з опонентами та поступових перетворень.[4]
Після успіху Помаранчевої революції конфлікт між Віктором Ющенком та Юлією Тимошенко був неминучий та призвів до відставки уряду Тимошенко у вересні 2005 року. Ринково-ліберальні погляди економіста та колишнього голови Національного банку України, прагнення стабілізації економіки країни та залучення якнайбільшого обсягу інвестицій були несумісні з лівим популізмом Юлії Тимошенко, яка прагнула знищення олігархів, націоналізації та реприватизації підприємств, радикального втручання держави в економіку країни заради досягнення цієї мети[5].
Також у своїх статтях Конрад Шуллер висвітлював, серед іншого, питання про нерозкриті таємниці минулого Юлії Тимошенко і можливу співучасть у злочинах Павла Лазаренка, за які той поніс покарання в США[6] та її образ мучениці, «української Жанни д'Арк», що увібрав у себе еротичні риси Барбі[7]; про маєток та майно «родини» Віктора Януковича після обрання Президентом України 2010 року[8]; про газовий конфлікт взимку 2009 року.[9] Висвітлення судового процесу над Юлією Тимошенко[10] принесло йому «Премію свободи».
Восени 2012 року на підставі окремої думки[11] голів місій спостереження ОБСЄ та ПАРЄ щодо виборів до Верховної Ради України та, серед іншого, піклуючись про оголошене Юлією Тимошенко «голодування», став вимагати від західних, в першу чергу, польських, політиків запровадити режим ізоляції українських висопосадовців, Президента України, Генерального прокурора, голови Служби безпеки, та всіх тих, хто брав участь в «показових процесах».
Праці
- Der letzte Tag von Borów — Polnische Bauern, deutsche Soldaten und ein unvergangener Krieg. Herder, Freiburg 2009, ISBN 978-3-451-30116-2
Критика
Через викривлення фактів у статтях стосовно ситуації в Україні, український політолог Костянтин Бондаренко припускає, що Конрад Шуллер поширює на сторінках FAZ «відверту „джинсу“ з тенденційною забарвленістю»[12]. Український журналіст Олександр Михельсон вважає, що поява статті Конрада Шуллера «Der gute Mann von Kiew?» (Добра людина з Києва?)[13] від 2 листопада 2012 року в будь-якому українському виданні була би «сприйнята як відверта „джинса“»[14].
Нагороди
Примітки
Посилання