Втілює образ сакральної ляльки-мотанки, яка є символом родової пам'яті[2]. Історія малювання мотанок почалася з того, що у старій хаті знайшла традиційний гуцульський головний убір — чільце. Усі картини Пітчук написані на чорному тлі, це надає їм більшого контрасту й динамічності. «Техніку на висвітлення зображення запозичила з темперного іконопису. Рух мазків циклічно закручує полотно, акцентує на основних елементах. На полотнах передані вітер, непокірність як відбиток характеру зображеної жінки. Кожен образ — вольовий, гордий, заглиблений у себе», — зазначає художниця[3].
У героїнь серії «Мотанки» закриті лиця, але насправді кожна має обличчя — з повіками, зіницями. Готовий портрет авторка закриває — щоб «мотанка мала душу, характер, навіть якщо його не видно». У картинах серії «Мотанки» — Гуцульщина, Західне Поділля з борщівською вишивкою. Буковина — у сорочці Заставнівського районуЧернівецької області. На картинах багато яскравих квітів. На мотанці з Полтавщини зобразила вишите дерево життя, що наполовину ожило. Це жінка, яка переростає в рушник. На одній частині — пташка, квіти. А на другій квіти розцвіли, пташка збирається летіти.
Із чоловіком, художником Юрієм Пітчуком, працює над муралами. Перший мурал — на честь видатного українського актора Івана Миколайчука — намалювали в 2016 році в Івано-Франківську, на вулиці його імені. Серед спільних робіт також розпис опори австрійського віадука у Ворохті на Прикарпатті. Мальовані фігури гуцулів нанесли на його бетонні частини, не зачіпаючи живого каменю[4].
Художниця працювала над сценографією для театральних вистав у Івано-Франківську. Досліджує традиційний український одяг та головні убори. До дня вишиванки було створено відповідний мурал у Чернівцях[5].
Міжнародне визнання
Її твори зберігаються у приватних колекціях Англії, Німеччини, Чехії, Італії, Аргентини, США, Канади[6].
Панорама муралу у Ворохті
Панорама історичного віадуку у Ворохті з муралом Марти Пітчук