Найважливішу частину раритетного переліку складають види, що внесені до Червоних переліків вищого рангу (ЧКУ, МСОП) і поширені в Україні виключно на території Луганщини або переважно на території області і обмежено в суміжних областях України.
Термін «EDGE-species» можна перекласти як «наріжні види» (якщо розглядати акронім як слово)[2] або як «еволюційно окремішні і глобально загрожені» (якщо перекладати зміст акроніму). Ключовий сайт — edgeofexistence.org [Архівовано 7 жовтня 2011 у Wayback Machine.]. Опис цього поняття є в англійській версії вікіпедії.
Вершина переліку безхребетних
Вершину переліку загрожених видів безхребетних тварин, поширених на території Луганщини, складають:
Лис корсак — Vulpes corsac Linnaeus, 1758 (ряд Псоподібні): 14 знахідок на Луганщині (поза — тільки давні 3 знахідки, 1 на Полтавщині і 2 на Запоріжжі).
До числа раритетних видів цієї групи (EDGE-види) також відноситься кілька видів, які з різних причин не отримали охоронного статусу згідно з останнім виданням ЧКУ:
Бабак степовий (Marmota bobak) — поширений в Україні тільки на північному сході (поза регіоном є тільки штучно створені популяції); не включений до ЧКУ через мисливський статус;
Пергач донецький (Eptesicus lobatus) — відомий тільки зі сходу України, описаний з окол. Луганська лише 2009 року;
Ящурка піщана (Eremias arguta) — поширений в Україні переважно у приморських регіонах і вздовж великих річок; на Луганщині — одна з найпотужніших популяцій, що збереглася на піщаних аренах Придінців'я; вид включений до регіонального червоного списку[5].
Регіональний червоний список (РЧС)
На сьогодні в Луганській області діє РЧС хребетних, розроблений Лабораторією екології тварин та біогеографії (Лабораторія "Корсак") за участі фахівців з інших установ. Поточна (друга) версія цього списку затверджена Рішенням обласної ради № 2/26 від 30.12.2010 р.[6]
У цьому переліку представлено така кількість видів:
Ця друга версія є помітно меншою (67 видів) за обсягом порівняно з попередньою версією 2007 року (було 100 видів). Це пов'язано з новим виданням ЧКУ (2009) та з тим, що до РЧС включають види, відсутні у національному червоному переліку. Після видання ЧКУ 2009 року з регіонального червоного списку вилучено 54 види і додано 21 вид.
↑Загороднюк І. В. «Наріжні види» в системі ключових об'єктів охорони біорізноманіття // Заповедники Крыма : Матер. VII Междунар. науч.-практ. конф. (24–26 октября 2013 г.). — Симферополь, 2013. — С. 333–338.
↑Архівована копія. Архів оригіналу за 11 липня 2012. Процитовано 16 жовтня 2011.{{cite web}}: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)
↑Архівована копія. Архів оригіналу за 2 лютого 2014. Процитовано 15 жовтня 2011.{{cite web}}: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)
Загороднюк І., Заїка С. Нові знахідки рідкісних видів змій (Reptilia, Serpentes) на Луганщині (Східна Україна) // Вестник зоологии. — 2009 а. — Том 43, № 3. — С. 266.
Загороднюк І., Заїка С. Нові дані про поширення рідкісних видів кажанів та гризунів (Chiroptera et Rodentia) на Луганщині, східна Україна // Вестник зоологии. — 2009 б. — Том 43, № 6. — С. 564.
Кондратенко О. В. Знахідки деяких рідкісних видів наземних хребетних в Провальському степу (Східна Україна) // Вестник зоологии. — 1998 б. — Том 32, № 5–6. — С. 122.
Мороз В. А., Русин М. Ю. Рідкісні види птахів відділення «Стрільцівський степ» Луганського природного заповідника // Проблеми збереження, відновлення та стабілізації степових екосистем: Збірник статей по матеріа-лам міжнар. наук. конф. — Маріуполь: Рената, 2011. — С. 174–180.
Перелік та положення про Перелік видів хребетних тварин, що підлягають особливої охороні на території Луганської області. — Рішення Луганської обласної ради № 19/13 від 26.12.2007 р. (переглянути Рішення, без переліку видів [Архівовано 11 грудня 2013 у Wayback Machine.])
Скоков А. П., Кочегура В. Л., Тимошенков В. А. Позвоночные животные Луганского заповедника (аннотированные списки видов). — Москва, 1992. — 56 с. — (Серия: «Флора и фауна заповедников СССР»; Вып. 49).