M2A1: комбінована сталева та алюмінієва катана рознесена Лоб: 6,5+6,5 мм сталева + 25 мм алюмінієва Борт: 6,5+6,5 мм сталева + 25 мм алюмінієва, верх: 25 мм алюмінієва Корма: 6,5+6,5 мм сталева + 25 мм алюмінієва
Бойова машина піхоти M2 «Бредлі» надійшла на озброєння в 1981 році після довготривалих випробувань, що тривали з 1964 року. Бойова машина отримала власну назву на честь легендарного американського генерала часів Другої світової війни Омара Бредлі.
БМП призначена для забезпечення транспортування підрозділів мотопіхоти на полі бою, ведення ними бою з машини та вогневої підтримки їх у період і після спішування.
«Бредлі» має традиційну для більшості машин цього класу компонування з переднім розташуванням моторно-трансмісійного відділення (МТВ). МТВ зміщено до правого борту, а ліворуч розташоване робоче місце механіка-водія. Кришка його люка відкидається назад, а на марші може фіксуватися в піднятому положенні. Огляд вперед і ліворуч забезпечують чотири призмові оглядові блоки (передній може замінюватися приладом нічного бачення). Огляд праворуч при закритому люку практично відсутній — його перекриває дах МТВ.
В середній частині корпусу встановлено двомісну башту, трохи зміщену до правого борту. У ній ліворуч розташоване робоче місце навідника, а праворуч — командира. Для обох передбачені люки з кришками, що відкидаються назад, причому кришка люка командира встановлена на спеціальній рамці і може підійматися вгору для поліпшення огляду. По периметру командирського люка встановлено сім призмових оглядових блоків, по периметру люка навідника — три. Башта має підвісний полик, а бойове відділення відгороджене від десантного перегородкою з проходом. Десант у складі шести осіб розташований таким чином: двоє біля лівого борту за місцем механіка-водія, двоє — біля правого борту за баштою, двоє — біля кормової аппарелі. Для спішування десанту в бою служить апарель, яка відкидається за допомогою гідроприводу. У звичайних умовах посадка та висадка здійснюється через двері в апарелі ліворуч. У даху десантного відділення є люк з кришкою, яка відкидається назад.
Корпус та башта «Бредлі» зварені з листів алюмінієвого сплаву, легованого марганцем, хромом, магнієм та цинком. Спереду та по бортах застосований «сендвіч», розроблений для ХМ723. Він забезпечує достатній захист проти снарядів малокаліберних гармат. Дно машини для захисту від мін посилене сталевим листом. Додатковий захист корпусу в передній проєкції забезпечує відкидний хвилевідбійний щит. Ходову частину до опорних котків прикривають броньові екрани, нижня частина яких для полегшення технічного обслуговування відкидається на петлях вгору[7].
Озброєння
Основу комплексу озброєння БМП становить 25-мм автоматична гармата М242 із зовнішнім приводом автоматики та двострічковим живленням, що забезпечує швидкий перехід з одного типу боєприпасів на інший. Боєкомплект гармати складається з 900 снарядів, 300 з яких (зазвичай 225 осколково-фугасних і 75 бронебійних) споряджені та укладені в башті, а ще 600 знаходяться у боєукладці в корпусі БМП. Передбачено три штатні режими ведення вогню — одиночними пострілами або чергами з темпом стрільби 100 та 200 постр./хв. Максимальна технічна скорострільність гармати — 500 постр./хв.
Гарматний бронебійний підкаліберний снаряд пострілу М791 при масі 137 г має початкову швидкість 1335 м/с і на дистанції 1000 м пробиває гомогенну сталеву броню товщиною 66 мм, а на дальності 2500 м здатен пробити броню БМП-1. До боєкомплекту входить постріл М792 з осколково-фугасним трасуючим снарядом. Для тренувань використовується постріл М793 із практичним снарядом.
З гарматою спарений 7,62-мм кулемет М240С з боєкомплектом 2340 набоїв, з них 800 споряджені у стрічки й покладені в магазинні коробки башти, інші перебувають у корпусі.
З лівого боку башти є двозарядна ПУ ПТКР «BGM-71 Tow», закрита броньованим кожухом. У похідному положенні вона притиснута до борту і прикрита спереду бронещитком, у бойовому підіймається електроприводом в горизонтальне положення. Кут вертикального наведення ПУ — від −20 до +30°. Перезаряджання здійснюється через верхній люк десантного відділення. Військовий боєкомплект — 7 ПТКР BGM-71 (2 на ПУ та 5 у укладанні десантного відділення)[7].
Двигун
«Бредлі» відрізняється порівняно високою питомою потужністю (21,3 к.с./т для базового варіанта) та низьким питомим тиском (0,52 кг/кв. см), що в сукупності з великим ходом опорних котків забезпечують машині хороші динамічні якості, уможливлюючи тісну взаємодію з танками М1 «Абрамс». БМП здатна долати водні перешкоди водою зі швидкістю до 7,2 км/год за рахунок перемотування гусениць[7].
Бойова розвідувальна машина M3 Bradley зовні мало відрізняється від M2. Головні відмінності — заглушені кришками на клепки амбразури, відсутність оглядових блоків на правому борту і додаткові антени. Збільшено боєкомплект основного озброєння (до 1500 снарядів, 4300 набоїв, 10 ракет), прибрано протимінне посилення днища.
M2A4
Модернізована «Bradley» розроблена компанією BAE Systems у межах контракту з армією США. Відрізняється форсованим 8-циліндровим дизельним двигуном Cummins VTA903E-T675 потужністю в 675 сил (замість 600 в M2A3). З ним працює автоматична трансмісія HMPT-800-3ECB. Це дозволяє зберегти динаміку «Bradley» на колишньому рівні навіть після встановлення нових систем, наприклад, ізраїльського комплексу активного захисту (КАЗ) Iron Fist Light Decoupled[en][8].
Також була посилена підвіска, яка з минулими модифікаціями втрачала енергомісткість, що приводило до зменшення кліренсу, та підвищувало пошкодження від вибухових пристроїв[8].
У M2A4 використані полегшені гусениці та амортизатори з довшим ходом, які працюють разом з посиленими торсіонами. Це дозволило збільшити дорожній просвіт з 380 до 510 міліметрів[8].
Нова БМП також отримала цифрову систему Force XXI Battle Command Brigade and Below (FBCB2), яка покликана підвищити ситуаційну обізнаність на полі бою. Система в реальному часі збирає інформацію про цілі, даючи повну картину на дисплеї командира і механіка-водія машини. Крім того, БМП можуть обмінюватися даними за захищеними каналами[8].
Озброєння машини залишили на колишньому рівні, але системи управління модернізували. Так, машина отримала покращену систему керуванням вогнем з новим балістичним обчислювачем[8].
Це дозволяє «Bradley» в автоматичному режимі відстежувати дві цілі, і забезпечувати коригування гармати[8].
В іншому характеристики БМП відповідають попереднику. Основною зброєю залишається 25-мм автоматична гармата M242 Bushmaster, спарена з 7,62-мм кулеметом. Для боротьби з бронетехнікою служить протитанковий ракетний комплекс TOW 2[8].
Восени 2020 року перші зразки надійшли в підрозділи 3-го кавалерійського полку 1-ї кавалерійської дивізії, яка розташована на базі Форт-Худ у Техасі[8].
Тестовий зразок M2A4 показали з комплектом динамічного захисту BUSK (Bradley Urban Survivability Kit), покликаної підвищити захист машини в міському бою[8].
Армія США вважає, що модернізаційний потенціал «Бредлі» близький до вичерпання[9], тому проводяться випробування майбутньої заміни, яка отримала назву XM30 MICV. В фіналі програми беруть участь Rheinmetall з варіантом Lynx та General Dynamics Land Systems з Griffin III. Вибір переможця має статись 2027 року, а 2029 має відбутись запуск машини в серію[10].
M2A1 Bradley в Саудівській Аравії під час операції «Щит пустелі», січень 1991 року. Нанесені на борт корпусу та башти тактичні знаки було неможливо роздивитись в приціл на великій відстані, тому вони виявились неефективним засобом проти дружнього вогню.Пара M2A2 Bradley за мить перед розвантаженням з вантажного корабля
Американські M2 Bradley отримали бойове хрещення в операції «Буря в пустелі» — бойових діях проти іракських військ у ході війни з визволення Кувейту.
Ця війна також стала першим випадком застосування M2 Bradley проти свого радянського «відповідника» — бойових машин піхоти БМП-1 та придбаних Іраком в 1986 році БМП-2[11].
Попри те, що Іракська армія мала доволі свіжий бойовий досвід Ірано-іракської війни, основну масу складали призвані з бідних регіонів молоді люди, подекуди навіть без базової освіти. В завершальні роки війни Ірак вів бойові дії в обороні, коли бойові машини встановлювали у викопані бруствери і вони служили як стаціонарні вогневі точки[12].
Інтенсивне застосування, недбале ставлення до матеріальної частини, відсутність ініціативи серед військового керівництва спричинене регулярними чистками й придушене авторитарним режимом Саддама Хусейна призвели в підсумку до того, що американські військові мали кращу підготовку, мотивацію, та справну техніку[12].
Попри відсутність бойового досвіду, американські військові мали чудову підготовку завдяки участі в регулярних військових змаганнях, щорічних навчаннях REFORGER у Європі та у Сполучених Штатах, в тому числі — в пустелі Мохаве в тренувальному центрі Форт Ірвін[12].
Згідно з даними урядового звіту, всього в цьому театрі бойових дій станом на лютий 1991 року перебувало 2200 бойових машин піхоти Bradley, із них 1730 — у зоні бойових дій, а 470 — у резерві (для порівняння, для танків M1 Abrams ці показники становили 3113 та 2024 відповідно)[13].
Попри в цілому позитивні відгуки військових, бойове застосування, а надто — в умовах пустелі, виявило й певні недоліки. Зокрема, тилові служби мали проблеми з постачанням запасних частин. Проте, й механіки, й екіпажі, відзначали високу надійність Bradley, яка була вища у версії A2 (загалом, понад 95 % машин були готові до виконання бойових завдань). Також екіпажі відзначали відчуття захищеності, яке давало їм додаткове бронювання та інші зміни у версії M2A2[13].
Виявлені несправності, зазвичай, створювали незручності (наприклад, ненадійність або ж нерівномірність роботи системи обігріву внутрішнього простору) не становили завад для бойової роботи, а якщо становили, то їх вдавалось швидко усунути[13].
Оскільки дальність виявлення цілей перевершувала дальність їхнього розпізнавання, то траплялись непоодинокі випадки дружнього вогню — він став головною причиною втрати бронетехніки: із 9 знищених «Abrams» 7 були підбиті дружнім вогнем, із 28 знищених або пошкоджених «Bradley», 20 були уражені дружнім вогнем (17 знищені, 3 пошкоджені). Також ефективна дальність основного озброєння перевершувала ефективну дальність роботи прицілу[13].
Аби уникнути «дружнього вогню», військовим на Bradley та Abrams доводилось подекуди «пропускати» ясно виявлені, але чітко не ідентифіковані цілі[13].
Військові схвально оцінили ефективність 25-мм гармати, були повідомлення навіть про успішне ураження іракських танків з неї. ПТРК TOW також оцінили схвально, проте на їх адресу були й критичні відгуки: для перезаряджання один номер розрахунку мусить покинути захищений простір бронемашини й підставити себе під небезпеку ворожих куль та уламків снарядів. Також машина мусить залишатись нерухомою для наведення ракети цього ПТРК. При стрільбі на максимальну відстань — до 3750 м, ракета летить близько 20 с протягом яких машина має залишатись на місці[13].
Серед висловлених побажань для майбутнього вдосконалення було, зокрема, встановлення лазерного далекоміру, тепловізійного приладу для механіка-водія замість електронно-оптичного, швидший задній хід (хоча б на рівні танків Abrams), ПТРК, що діяв би за принципом «вистрелив-забув», тощо[13].
У вересні 2020 року певна кількість M2A2 Bradley була перекинута для підсилення американського контингенту в рамках операції «Непохитна рішучість» (CJTF-OIR) на сході Сирії. Таке рішення ухвалили після інциденту, що стався 26 серпня, коли російські бронетранспортери пішли на таран з американськими бронеавтомобілями[14].
Підсилення американського контингенту бойовими машинами піхоти допомогло «стабілізувати» та «розрядити» обстановку[14].
Серед іншого, завдяки їм вдалось відбити напад бойовиків ІДІЛ на в'язницю у місті Хасака в січні 2022 року[15].
В лютому 2022 року американський військово-транспортний літак C-17 Globemaster доставив до північно-східної Сирії додаткові M2A3 Bradley для підсилення тамтешнього військового контингенту[15].
З 2023 року машини постачаються в Україну в рамках МТД. Застосування в бою українськими підрозділами (зокрема, 47 ОМБР «Маґура») під час контрнаступу на Півдні України показало значно кращий захист машини порівняно з радянськими БМП-1, особливо протимінний. Також бійці відзначали високу ремонтопридатність[16].
Восени 2023 року «Бредлі» 47-ї бригади розпочали участь у битві за Авдіївку. На відміну від щільно замінованого південного напрямку, маневрові бої на Донеччині розкрили потенціал машини. Броня та вогнева потужність машини мають перевагу над російською технікою та дозволяють боротись навіть із російськими танками. Наприклад, у січні 2024 року дві машини змогли на короткій дистанції вивести з ладу російський Т-90М.[17]
Україна: отримано 190 одиниць (4 Bradley M7 B-FiST, 186 M2 Bradley A2 ODS-SA).[17] Станом на січень 2024 бойові втрати складають 28 одиниць модифікації M2 Bradley A2 ODS-SA.[20] Станом на травень 2024 підтверджено наміри передачі додаткових 100+ одиниць M2 Bradley A2 ODS-SA від США.[джерело?]
В грудні 2019 року стало відомо, що США передадуть Хорватії 84 бойових машин піхоти M2A2 «Bradley» у модифікації ODS (Operation «Desert Storm» — «Буря в пустелі») з запасів американської армії. Вартість подарованих бойових машин оцінюється у 84 млн доларів[21].
З 84 бойових машин піхоти, 60 «Бредлі» підуть на оснащення механізованого батальйону, решту 24 використовуватимуть як ремонтний фонд[21].
На проведення ремонту та часткову модернізацію 60 бойових машин США виділять допомогу в розмірі 25 млн доларів, у рамках програми European Recapitalization Incentive Program (ERIP), спрямованої на заміну в країнах Східної і Південної Європи радянського більш сучасними зразками американського виробництва. Витрати Хорватії оцінено у 2-3 млн доларів[21].
В січні 2022 року стало відомо, що Хорватський уряд досяг домовленостей зі Сполученими Штатами щодо закупівлі бойових машин армії Bradley M2A2, яка обговорювалась з 2017 року[22].
У рамках угоди Хорватія отримає 62 повністю оснащені БМП, 5 для навчання та 22 на запчастини, тобто загалом 89 машин замість запланованих 84. Угода також включає 25-мм автоматичні гармати, 7,62-мм кулемети, протитанкові ракети та інше супутнє обладнання[22].
Контракт оцінюється в 196,4 млн доларів, але Хорватія заплатить лише 145,3 млн доларів, оскільки решта, 51,1 млн доларів, буде оплачено самими США. Крім того, американська сторона виділить ще 11 млн доларів на модернізацію БМП[22].
Постачання БМП американська сторона розпочне у 2023 році[22][23].
Україна
M2А2 Bradley відправляються в Україну, січень 2023 року
В грудні 2022 року з'явилася інформація про розгляд урядом США питання постачання Україні БМП M2 Bradley в черговому пакеті МТД для відбиття російського вторгнення[24]. Через тиждень після цих повідомлень президент США Джо Байден підтвердив цю інформацію[25]. 5 січня 2023 року в медіа з'явилася інформація про намір передати Україні 50 одиниць БМП M2 Bradley[26]. Наступного дня Міністерство оборони США підтвердило ці плани, також буде передано 500 ракет до ПТРК BGM-71 TOW та 250 тисяч снарядів калібру 25 мм[27]. Пентагон має намір передати Україні БМП у версії M2A2 ODS, які були створені після отриманого досвіду під час операції «Буря в пустелі»[28]. 19 січня 2023 стало відомо про намір передати додаткові 59 БМП, таким чином парку M2 Bradley ЗСУ зростає до 109 од[29].
30 січня 2023 року Міністерство оборони США опублікувало фотографії перших 60 БМП, які мають надійти ЗСУ. Аналіз фотографій засвідчив, що Україна отримає машини версії M2 ODS-SA, яка має низку вдосконалень, що наближають її до рівня M2A3[30].
До складу пакету військової допомоги, оголошеного Президентом США під час візиту до Києва 20 лютого 2023 року увійшли, серед іншого, 4 машини вогневої підтримки M7 B-FiST[31][32].
13 червня 2023 року анонсовано новий пакет, який передбачає постачання ще 15 машин. 26 червня 2023 року анонсовано новий пакет, який передбачає постачання ще 30 машин[33]. 7 липня 2023 року анонсовано новий пакет, який передбачає постачання ще 32 машин[джерело?].
Відомо також, що на українських Bradley використовується динамічний захист BRAT.[17]
↑US Delivers Bradley Fighting Vehicles to the Lebanese Army. U.S. Embassy in Lebanon. 14 серпня 2017. Архів оригіналу за 16 серпня 2017. Процитовано 15 серпня 2018. We are here at the Port of Beirut to mark the delivery of eight M2A2 Bradley Fighting Vehicles. These are the very first of a total shipment of 32 Bradleys that will be delivered in the coming months.
↑Козацький Саня (31 січня 2022). Хорватія купує БМП Bradley. Український мілітарний портал. Архів оригіналу за 31 січня 2022. Процитовано 31 січня 2022.